Търсачът вече има и трите кутии на Орден.
Както и "Книгата на Преброените Сенки".
Господарю?
Да, Кара.
Оглеждам се, и не виждам никой от нас да лази
в краката на Търсача, умолявайки да му бъде заповядано.
Ако наистина притежаваше силата на Орден вече щеше да я е използвал.
Има причина, поради която не го е направил.
Няма да седя да чакам да разбера каква е тя.
Трябва да бъде убит. Тази вечер.
Ако ми бяхте дали задачата по-рано вече щеше да е мъртъв.
Кажете ни къде е.
За последно е видян вчера.
Някъде в Западна Грантия.
Някъде?
В провинция, която е заобиколена от две реки,
планина и стотици мили гора.
Простете ми, Господарю, но сестрите ми и аз сме Морещици, не магьосници.
Как да го открием?
Кажи ми, Кара...
Как хищната риба открива малката рибка в големия океан?
Готова ли си?
Да рискувам да съсипя душата му? Никога няма да бъда готова за това.
Разбирам, че си изплашена,
но Търсача откри значението в "Книгата на Преброените Сенки".
Книгата му разкри, че тъмната сила на Орден
може да бъде овладяна само чрез докосването на Изповедника.
Търсачът няма да бъде роб нито на любовта, нито на злото.
Най-накрая ще може да изпълни предсказанието...
... и да убие Мрачния Рал.
Ами ако...
Ами ако грешим?
Ако това е някаква измама? - Винаги си вярвала в Търсача.
Още преди да видиш усмивката му или да чуеш гласа му.
И тази вяра беше възнаградена.
Сега не е времето да я подлагаш на съмнение.
Всичко ще бъде наред.
Не!
Ричард?
Няма смисъл да се съпротивляваш, Изповеднико.
Магьосникът ти е мъртъв.
A Търсачът вече не го няма.
Легендата за Търсача - С01Е22 Превод: Кичо, Тайминг: Васевчо
Какъв грозен предмет, на такъв красив врат.
За съжаление не мога да рискувам да махна Рада’Хан.
Но мога да направя така, че да не засенчва красотата ти.
Какво искаш от мен? - Твоето разбиране.
Разбирам те чудесно.
Взимаш всичко, което пожелаеш. - Грешиш, Калан.
Ако взимах това, което искам
вече щеше да си в спалнята ми.
Не се тревожи. Няма да те докосна с пръст.
Докато ти не ме пожелаеш. - Тогава ще чакаш цяла вечност.
Много егоистично, Калан.
Като моя кралица, ще можеш да помогнеш на болните,
да възстановиш селата,
да създадеш домове за сирачетата пострадали във войната,
която създадоха Търсача и неговите последователи застанали срещу мен.
Страх те е, че въпреки, че Ричард го няма,
хората ще вярват в това, за което се бореше той.
Ще обвинят теб за смъртта му и ще продължават да се борят.
И ако си мислиш, че ще ти помогна да овладееш гнева им,
то тогава ти си толкова луд, колкото и зъл.
Да, Калан. Искам да овладея гнева на хората...
Чрез силата на любовта ти.
По-скоро бих умряла, отколкото да стана твоя марионетка.
Вероятно престоя ти в студената и влажна тъмница,
когато любовта и състраданието ти няма да са от полза за никого,
ще ти помогне да премислиш.
Ако таиш надежда, че нещо ще се случи, чуй това:
Магьосниците ми разучават мястото, къде Търсача изчезна, категорични са!
Никой не може да издържи на експлозията от магия.
Не си победил.
Все още имаш силни врагове.
И ще ги унищожа един по един.
Калан?
Зед?
Калан! - Защо я викаш като имаш мен?
Ще умреш, Търсачо.
Стойте назад!
Не ми казвай, че великата Шота не знае,
че магията й е безполезна... срещу Морещици?
Благодаря ти.
Ще станем крале.
Какво става? Къде е Майката-Изповедник?
Магьосника? Кой си ти? Къде искаше да занесеш кутиите?
Не служа на никой господар...
Освен на Господаря. - Кой господар?
Господарят Рал.
Ти си Търсача.
Видях те веднъж в Бренедън. Биеше се срещу Д'Харанците.
Как е възможно да изглеждаш по същият начин, по който изглеждаше тогава?
Че защо да изглеждам различно?
Бях дете, а от тогава изминаха 60 години.
За какво говориш? - Ти изчезна.
А бащата на господаря обяви победата си.
Бащата на господаря? - Мрачния Рал.
Този господар, на който служат тези мъже е сина на Мрачния Рал?
Да. Изпрати хора да преследват всеки,
който не е отишъл при него за да бъде изповядан...
Той е Изповедник? - Тиранин, по-лош и от баща си.
Малко сме тези,
които успяхме да се скрием от него през всичките тези години.
Майката Изповедник, Калан Амнел, знаеш ли къде е?
Кралица Калан? - Кралица?
Майката на чудовището.
Умря преди години.
Ти се завърна Търсачо. Ти можеш да убиеш Господаря.
Може да освободиш изповяданите.
Моля те!
Трябва да ни помогнеш.
Ще го направя.
Изповеднико?
Калан, чуваш ли ме?
Шота?
Чувам хлипането ти. Защо плачеш?
Търсачът е мъртъв. - Не, Търсачът не е в Отвъдното.
Къде е?
Страхувам се, че е на място много далеч от тук.
Търсачът е в бъдещето.
Мрачния Рал е мъртъв!
Когато се опита да ме убиеш се е случило нещо.
Изпратени сме в бъдещето.
Камъните в които се удари са размътили главата ти, Търсачо.
Огледай се, всичко е различно, сестрите ти ги няма.
Откачените, които ни нападнаха,
служат на новия Рал, мъж Изповедник. Последователите му са навсякъде,
убивайки всеки, който не е изповядан от него.
Ами ако той не иска да бъда убит? Ако иска да ме изповяда?
Както искаше и Мрачния Рал? Тогава трябва да му угодиш.
Ставай, Търсачо.
Къде ще ходим?
Да разберем дали има истина в това, което казваш.
Шест крачки на Запад от Луната,
7 сестри са преминали през Божия Храм, всички 627 завъртания,
Открих го. - Къде е той?
Не къде, а кога? - Кажи ми.
Търсачът ще се появи на мястото на неговото изчезване,
при изгрева на второто пълнолуние на 58та година от изчезването му.
Петдесет и осем години.
Аз ще съм старица.
Нали не вярваш, че Мрачния Рал ще ти позволи да живееш толкова дълго.
Ако Ричард е могъл да премине в бъдещето,
то тогава би трябвало да има начин и да се върне обратно.
Какво би могло да бъде по-лесно?
Търсачът трябва да създаде прецизен сблъсък на същите магически сили:
Орден, Изповедника, и Агиела... всичко, което го изпрати в бъдещето.
Ричард е решителен, умен, ако някой може да...
А как ще намери Изповедник в това мрачно бъдеще?
Ще отиде до Валерия... вероятно сестра ми все още ще е жива.
Мрачния Рал вече превърна Валерия в прах.
Преследва всички останали Изповедници до тяхната смърт.
Ти си последната от вида си, Калан Амнел.
Дори Ричард някак си да намери жив Изповедник,
дори да има и смъртоносният Агиел на Морещица,
той няма да знае какво точно да направи.
Вероятно можем да му изпратим съобщение.
Дори да не бях приклещена в Рада'Хан,
дори и ако великият Зедикус не беше загинал,
нямаше да можем да намерим толкова силна магия,
за да изпратим съобщение извън големите бариери на времето.
Може би не ни е необходима магия.
Радвам се, че пожела да ме видиш. - Знаеш, че винаги ще те презирам.
Вероятно.
Помилване на всички хора от съпротивата, без изключения!
Ако гарантираш, че няма да предприемат мерки.
Чумата да бъде излекувана във всяка провинция.
Дом за всяко сираче, чийто родители си погубил.
Очаквам от теб да бъдеш моя жена. По всички начини...
Когато се разберем за това,
ще изпълня всичките ти желания, Калан Амнел.
Тогава ще стана твоя кралица.
Направи ме толкова щастлив последната година.
По-щастлив отколкото някога съм си мислел, че мога да бъда.
Представи си колко щастливи ще са хората,
когато разберат, че тяхната кралица ще ме дари с дете.
Трябва да си почина.
Разбира се.
Алис, чуй ме.
Какво има, господарке? - Когато се роди бебето...
Когато той притежава дете Изповедник, подчинено на волята му,
Лорд Рал ще ме убие. - Не разбирам.
Помниш ли, когато се видяхме за пръв път?
Когато те помолих да се погрижиш за бебето ми?
Начина по който те гледах в очите? - Да.
Дори и с това,
без силите ми,
все още знам как да погледна в човешкото сърце.
Погледнах в сърцата на стотици момичета,
защото трябваше да открия някоя
достатъчно силна, достатъчно добра и достатъчно смела,
да носи най-важната тайна в историята.
Плашите ме. - Да.
Но ще ми помогнеш, нали?
Родителите ми се биеха за съпротивата през целият си живот.
Ако не бяхте Вие, те щяха да умрат от ужасна смърт.
Каквото и да ме помолите да направя, отговорът ми ще е положителен.
Търсачът не е мъртъв.
Къде е? - 57 години напред в бъдещето.
Има начин да се върне, но самият той не го знае.
Алис,
трябва да останеш жива,
без значение какво ще коства и кого ще трябва да нараниш,
или предадеш, така че да кажеш на Търсача,
това което трябва за да върне времето назад.
Едно от тези неща е, че ще му е необходим Изповедник.
Моето дете.
Затова се съгласих да се омъжа за Рал.
Без значение какво ще е необходимо за да го убедиш в предаността си,
дори и да трябва да ме убиеш със собствените си ръце...
Господарке, няма да мога... - Да, можеш.
ще го направиш, ако това е необходимо, за да останеш близо до детето.
Алис,
трябва да й кажеш коя е била майка й,
и кой е великият герой Ричард Сайфър.
Ще трябва да я научиш какво е необходимо за да помогне
на Търсача да се върне във времето,
и да спаси света от Мрачния Рал.
Господарке, аз съм просто дъщерята на ковача.
А Търсачът беше просто сина на дървосекач.
Сестри мои, доведох Търсача.
Триана...
"Войните на Господаря са ни обградили.
Изминаха два дена откакто пихме вода за последно.
Няма новини от другите храмове. Вероятно и те са погубени.
Алина няма да преживее нощта,
а аз съм последната Морещица..."
Очевидно новият Лорд Рал не споделя любовта си към теб и сестрите ти.
Ще го убия. - Забавно,
точно това се канех да направя, когато ти ме нападна.
Знаеш ли къде е?
Властващият Лорд Рал не е ли управлявал винаги от Народния Дворец?
Значи там и ще отида,
веднага щом те убия...
Ще ти отнеме седмици за да стигнеш до там пеша.
Убийците на Господаря са навсякъде. Дори и Морещица няма шанс сама,
но заедно, може би ще успеем да стигнем непокътнати,
да открием Господаря и да го убием.
Може би ще намерим и начин да се върнем в нашето време.
Ще работим ли заедно? - Само докато този Господар умре.
Нека ти представя младият Господар Рал.
Момче?! - Красив е...
Напуснете... всички. Веднага!
Сестра ми имаше момче.
Никога не се е случвало два пъти в едно поколение.
Използвал си някаква магия за да се случи това.
Единствената магия, която има тук, любов моя, е чудото на живота.
Ти си глупак.
Знаеш в какво ще се превърне момче Изповедник.
Наистина ли вярваш, че ще можеш да контролираш тази кръвожадност,
и тази жестокост за да я използваш за своите тъмни цели?
Бъдещето е наше, за да го оформим.
Не се съмнявам, че с любовта и напътствията на майка си,
той ще израсне велик владетел. - Позволи ми да го убия
и аз ще ти родя друго дете. Дъщеря, която ще обожава баща си.
Той има нужда от майка си.
Моля те, Калан,
никога преди не съм държал бебе.
Тихо, тихо.
Погледни го, толкова е внимателен към играчките си.
Може би и баща му е бил внимателен на тези години.
Баща му не те е имал за майка.
Мама.
Ела тук.
Моят Николас.
Имаш ли представа колко си специален?
Не е печен фазан, но ще ни помогне да продължим.
Не ми казвай, че могъщата Морещица се страхува от малкото червейче.
Много добре, Николас. А сега ми кажи
за Първият Магьосник от Четвъртата Епоха?
Зедикус Зу'л Зорандер.
Познавах го.
Той може ли да превърне хората в жаби?
Господарке.
Какво има?
Генерал Егремонт ми заповяда да опаковам вещите на Николас.
Лорд Рал го изпраща в Ейдъндрил да се обучава с магьосниците му.
Знае, че влиянието ми нараства.
Кога?
На зазоряване. - Зазоряване?
Трябва да му кажете какво трябва да прави,
преди да е станало късно.
Ами ако все още не е готов?
Ако баща му е успял да го поквари?
Повярвайте в себе си, Господарке.
На всичко хубаво, на което сте го научила.
Николас?
Има нещо, което трябва да ти кажа.
Нещо много важно.
Господарю!
Донесох това, което пожелахте.
Това харесва ли ви, Господарю? - Да, харесва ми...
Може да вървиш.
Николас.
Изповядал ли си Итън?
Да, Майко. - Защо?
Не искаше да играе игрите, които аз исках.
Какво искаше да ми кажеш? - Просто...
Че много те обичам. - И аз те обичам, Майко.
Трябва да има и друг начин. - Не.
Знаех какъв е още в деня, в който го родих.
Трябваше да го направя тогава.
Когато намерят тялото, Рал ще знае, че съм аз.
Всичко зависи от теб, Алис.
Да останеш жива,
и да намериш Търсача.
Но без Изповедник...
Вероятно Ричард ще открие друг начин.
Просто му кажи, Алис.
Кажи му, че Изповедника му никога не е спряла да го обича.
И че ако не може да върне магията,
ако не може да се върне при нея,
тогава тя ще го чака в подземното царство.
Вечно.
Хабиш топлина. - Какво имаш предвид?
Опитай да не се държиш като идиот.
Не ти ли минава през ума,
че със всичките изповядани последователи
може и да не успеем да стигнем достатъчно близо за да го убием?
Не се тревожи, Търсачо.
Обещавам да не кажа на легиона ти от почитатели, че си имал съмнения.
А после какво?
Ще бъдем сами.
Само ние двамата.
Не зная за теб,
но аз имам нужда да намеря малко утеха
на това прокълнато място.
Какво има?
Влюбен съм в друг човек.
Кой е казал нещо за любов?
Говоря ти само за удоволствие.
Съжалявам.
Погледни се.
Предан на жена, която вероятно е мъртва от преди 30 години?
Не! Тя се опитва да го убие! Опитва се да убие Господаря ми!
Не!
Алис не е направила нищо. Бях аз...
Тогава защо се опитваше да избяга в момента,
в който ти се опита да убиеш спящият ни син?
Тъй като си майка на детето ми,
въпреки че доказа какво чудовище си,
ще бъда благосклонен към теб с милостива смърт.
Егремонт, заведи я на ешафода.
Не, татко. Моля те.
Позволи ми да го направя.
Бихме толкова път за нищо.
Никой не е бил тук от години.
Не съм много сигурен в това.
Търсача.
Дойде ли най-накрая времето?
Шота?
Когато магията си отиде, така става и с безценната младост.
Какво се е случило тук? - Господарят полудя.
Така става с мъжете изповедници.
Понякога и със старите магьосници.
Унищожи мястото, магическите бариери паднаха,
и аз бях освободена от тъмницата.
Кога се случи това? - Времето бързо се изплъзва, нали?!
Божият Храм, преди 40 години.
Или 50... - Ти защо остана?
Търся ключ за това.
Трябва да е някъде тук. - Къде е Господарят?
Не е тук. Никога не идва тук.
Страхува се от майка си.
Калан е тук?
Не, не тя.
Призракът й...
Сега сме само ти и аз, Николас. - Не, татко...
Само аз.
Удовлетворих ли ви, Господарю?
Да, много.
Трябва да има начин, с който да се върнем обратно във времето си.
Точно това ми каза и тя.
Какво ти отговори? - Много просто.
Всичко, което трябва да направиш...
е да събереш магията на Орден, Изповедника и Агиела
в точният ред,
в точното време...
Но дори и да имаш кутиите,
дори и ако тази блудница иска да ти помогне,
все още ти липсва една основна част.
Докосването на Изповедник.
Ето защо тя се съгласи да се омъжи за Рал,
за да му роди дете, което да може да ти помогне.
Въпреки, че роди с отвращение.
Въпреки всичко, детето й може да ни помогне.
С измама? - Не, с истината...
Говориш загадъчно, Търсачо. - Просто е.
Ще позволиш на Господаря да те изповяда.
Знаеш ли къде да го открием?
Господарят ще бъде много недоволен, ако убиете единственият човек в света,
който знае как да се добере до силата на Орден.
Заведете ме при него.
Господарю?
Тук ли сте?
Заповядай ми, Изповеднико.
Кажи ми защо си тук? - Търсачът се завърна.
В него са и трите кутии на Орден.
Иска да го изповядате.
Защо би искал това?
Защото ако го направите в момента в който съединява кутиите,
и тогава бъде прободен с Агиела на Морещица,
той ще се завърне във времето преди да сте роден и ще убие баща ви.
И тогава Вие, Господарю, няма да съществувате.
Аз унищожих Морещиците.
Една от тях е преминала от миналото с него.
Те планират унищожението Ви.
Тогава ще ги убия. - Няма да можете да го направите.
Търсачът ще чака с кутиите на Кървавата Скала при пълнолуние.
А той е Търсача.
В момента, в който усети и най-малка заплаха,
той ще събере кутиите... И ако не го изповядате,
той ще притежава силата на Орден и ще управлява дори и Вас.
Но ти знаеш как да го победя.
Ако го изповядаш, но предотвратиш Морещицата да го докосне с магията си,
тогава ще контролираш човекът, който контролира Орден.
Властта ти ще бъде единствена и вечна.
Ти каза, че ще се бием заедно докато Господарят умре.
Да, и? - Ако това стане,
той ще бъде заличен от историята. Никога няма да бъде раждан.
Но ако ти се върнеш и се биеш на страната на баща му,
тогава всичко това може да се повтори.
Видя последствията от Рал.
Видя какво ще стане ако той победи.
Запитай се, дали това е бъдещето за което искаш да се бориш?
Очаквах Ви, Господарю Рал.
Аз съм стар приятел на майка Ви.
Намерете Морещицата.
Не!
Закъсня.
Ти ни предаде.
Това, което направих беше за да спася всички нас.
Лорд Рал е мъртъв. Вече ще следвате моите заповеди.
Сигурна съм, че ще се видим отново, Търсачо.
Някой ден в бъдещето.
Мислех си, че никога повече няма да те видя.
И двама ви. - За какво говориш?
Не знам откъде да започна.
Не мога да повярвам, че съм щяла да се омъжа за Рал.
Да му родя дете. - Калан, сега вече когато съм тук,
това бъдеще не се е случвало и няма да се случи.
Все още.
Калан, когато се видяхме за пръв път,
ти ми каза, че ще дадеш живота си за Търсача.
Това е което си направила. Дори когато не е имало надежда,
ти си ме обичала въпреки пределите на времето.
Магията на Орден вече я няма.
Рал е мъртъв.
Пророчеството беше изпълнено.
Значи всичко свърши?
Магическите вериги, с които Рал държеше последователите си, ги няма.
Възможно е да сме в зората на нова ера.
Ерата на мира, хармонията, справедливостта.
Но също така е възможно със смъртта на Рал,
да се издигне ново и още по-невъобразимо зло,
възползвайки се от разделението на властта...
Ричард,
ти направи всичко, което поискахме от теб...
... и дори повече.
Никой няма да те упрекне, ако искаш да се прибереш у дома.
Аз съм у дома.